Ja,+nå+er+det+godt+å+være+nordmann!

«En nasjon – ett folk – ett språk!» er i dag et kjent slagord blant det norske folk. Hva er grunnen til denne entusiasmen og optimismen? Hvilken «bølge» har nå slått ut blant det norske folk?

17. mai, 1814. Norge fikk sin egen grunnlov. Dette er en dato som antageligvis vil bli husket i historiebøkene som en svært, svært viktig dato. Med grunnloven som bakgrunn har så mangt endret seg i vårt fedreland og Norge har vært igjennom store forandringer, selvsagt til det bedre. Nå kan jeg, nordmannen, prise meg lykkelig, heve armene og si med trygghet i røsten; «Nå er jeg stolt over å være nordmann!»

Veien til der vi er i dag har tatt sine år og spesielt spørsmålene; «Hva legger vi egentlig i det å være norsk?» og «hvem er den typiske nordmannen?» har skapt samfunnsdebatt og satt folket på tankebenken. Arbeidet om å søke frem en nasjonal kultur vil etterhvert være grunnlaget for en nasjonal identitet. Gjennom ord, toner, bilder og malerier blir den norske kulturen og naturen skildret og den norske bonden idealisert. For det er nettopp dette som er norsk, er det ikke kjære medborgere? Den norske bonden, sammen med den norske naturen, det vakre landskapet og bygdekulturen utgjør i dag «symbolet» på «hva som er norsk» - «den norske folkeånden».

Språket har naturligvis også fått sin plass og spiller en viktig rolle i utbyggingen av vår egen nasjon. Til manges «lettelse», tyder mye på at vi nordmenn får vårt eget norske skriftspråk. For en svært stor del av befolkningen er det ikke mye som slår like positivt ut, i en oppbygging av en nasjon, enn å kunne få sitt eget språk. Glede spres omkring folket!

De raske og fremskritts-pregede endringene har lagt en optimisme over det norske folk og forteller at forandring er mulig. Vi får det til, sammen, og vi må ikke gi opp! Med sikkerhet kan jeg fortelle at jeg, sammen med omtrent hele befolkningen, mener at endringene kun vil vokse og bli større og flere. Igjen kan jeg si noe med stolthet i røsten: «Ja, nå er det godt å være nordmann!»

Skrevet av: Emilie Brostigen